BALSTĪTS UZ PATIESIEM NOTIKUMIEM
DEBESĪS VIRS BEĻĢIJAS OTRĀ PASAULES KARA LAIKĀ
Iznīcinātāju pavēlniecība, te Fokstrots Uniforma Čārlijs Kilo.
Esmu iepēries elles krustugunīs.
Te augšā iet kā ceturtajā jūlijā.
Zenītartilērijas šāviņi no visām pusēm.
Nolādēts!
Trauksme, trauksme! Man trāpīja!
Lidmašīna liesmās. Visur dūmi!
Dūmi nāk iekšā!
Esmu zaudējis vadību!
Lejā ir upe un purvs.
Nolaidīšos tur!
Malacīte!
Piezemējos!
Ka tevi...
Draņķa degošie armijas zābaki.
Kruzuļaina apakšveļa.
Nav slikti.
Nemaz nav slikti.
Jā, frici, viens varens amerikānis.
Piedodiet, es nerunāju nacistu valodā.
Rokas augšā!
Kas?
Uz priekšu!
Smejies vien, Hansiņ.
Bet šīs kurpes netiek pārdotas.
Tā kā tu acīmredzot gribi būt eine Frau,
varbūt mums jānogriež tev ļipa?
Ak tā?
Pašam pa ļipu!
Kas tu esi?
Mani sauc Vendija...
un tu esi glābts.
Ei! Labi izskaties.
Ak nē! Nē, nē, nē!
Ak kungs!
Sasodīts!
Tas nav nopietni.
Nu ko...
Velns!
Laikam jau izdevās.
Jā, beidzot izdevās, kā vajag.
Pēc visiem šiem gadiem...
Cik jau pagājuši?
Trīs? Trīs gadi. Apžēliņ!
Trīs gadi...
Kad ir jautri, laiks skrien vēja spārniem.
Vai ne, Hogij?
Nolikšu laiviņas bārā.
Piedod, Vendij, tev jāiet atpakaļ.
Tā ir pagātne. Tagad ir citi laiki.
DUSI MIERĀ
Kā tev klājas, Deiža?
Sveiki!
Ātri gan atbraucāt.
Uzgaidiet, atslēgšu durvis.
Nerādies, Deiža.
Tā būs mūsu jaunā kaimiņiene.
Rudmate.
Tu esi greizsirdīga. Vienmēr esi bijusi.
Tikai nevajag! Tu joko?
Tu tā uzvedies jau gadsimtiem.
Briest nepatikšanas.
Nikola!
Ko tas nozīmē?
Liec man mieru un tūlīt pat brauc prom.
-Prom? -Tev jābrauc prom.
-Kāpēc? -Beidz man uzmākties!
Viņu sauc Nikola. Jauks vārds.
Es tevi lūdzu pa labam.
Nikola, es tev uzmācos? Tiešām?
-Tiešām. -Pārnāku mājās, un tu esi prom.
Ko tu domā, Deiža?
Braukšu prom, ja tu tā vēlies.
Jā. Brauc prom, Kurt!
Labi. Braukšu.
Viņu sauc Kurts.
Un viņš ir mērglis.
-Sveika, Anna! -Dobrij deņ, Mārk!
Atnesu pārtiku un pasta sūtījumus.
Ņem, sagādāju tev taimeri.
Elpošanai. 30 sekundes, ne ilgāk par minūti.
Tad, kad pārņem nemiers.
Mārk, kā tu jūties? Horošo?
Labi. Nav ne vainas. Tā šķiet.
Un kā iet kapteinim Hogijam?
-Esesieši viņu piekāva. -Atkal?
Bet Vendija un meitenes viņu izglāba.
Vendija?
Viņa ir atgriezusies Mārvenā?
Nē, viņa vairs neatgriezīsies.
Tikai augšāmcēlu viņu, lai pārfotografētu senu bildi.
Izstādei?
Izstāde būs laba. Iesi?
Neparko.
MĀRKS HOGENKAMPS
To sabīdīja Roberta ar savu brālēnu.
Es negribēju nekādu izstādi.
Neiet ir stulbi. Slikta izvēle.
Atvedu vēl zāles.
Kas notika? Kāpēc tik ātri aptrūkās?
Man... tās iekrita izlietnē.
Atkal?
Tikai pa vienai kapsulai, da? Pa vienai dienā.
Nav labi lietot par daudz. Bīstami.
Nesaprotu, kāpēc ārsts tās vēl izraksta.
Nav labi.
Tās izraisa atkarību. Tu vari kļūt atkarīgs.
-Vai veici roku vingrojumus? -Da.
Un kā ar ēšanu? Vai esi ēdis?
Ņet!
Pārāk tieviņš! Tev vajag vairāk gaļas uz kauliem.
Augšā!
Ei, ei.
Labi.
Horošo.
Labi, es eju.
Pavisam aizmirsu!
Es satiku Džūliju.
Viņa sūta sveicienus. Noskrējusi Ročesteras maratonu.
Džūlija! Kā viņai klājas? Joprojām Itakā?
Da. Un bērni aug. Seši un astoņi gadi.
-Seši un astoņi. -Labi, es nu iešu.
Lūdzu, nepazaudē zāles.
Un neesi muļķis! Tu esi mākslinieks.
Aizej uz savu izstādi. Lepojies!
VĒLAM ĀTRU ATVESEĻOŠANOS
DAUDZ LAIMES DZIMŠANAS DIENĀ
Tā. Labi.
Pietiek slaistīties.
Tu zini šo vingrojumu.
Tieši tā. Tev izdodas, Mārk.
Viena pēda priekšā otrai. Aiziet! Tev izdodas.
Izdodas. Pēc mēneša dejosim tango.
Es tevi turu. Es turu.
Neļaušu, ka tev kas notiek.
-Ellīgi sāp. -Zinu.
Bet tev ir jāpieņem šīs sāpes, Mārk.
Tev ir jāiemīl sāpes.
Jāiemīl sāpes.
PIEDOD, MAMMU... NELABOJAMS - "MANA PĒDĒJĀ DZERŠANA"
LAULĪBA ŠĶIRTA
ATKAL! ATKAL, ATKAL...
VIENS SALAUZTS
JĀLIEK PUNKTS! NEDERĪGS
DEIŽAS VĪNS TU ESI MANS
LAIKAM BIJU PRECĒJIES
NEŽĒLĪGS UZBRUKUMS SMAGI PIEKAUTS VĪRIETIS
PIEKAUJ UN PAMET NOMIRT
NAKTĪ BRUTĀLI PIEKAUJ VĪRIETI
CIETUŠĀ STĀVOKLIS KRITISKS
Hogij...
Tā ir Elsa.
PIENS
Viņa ir slaucēja.
Tu atradi viņu 2 km uz austrumiem no upes.
Esesieši gribēja sarīkot veču ballīti,
bet tu viņus nošāvi.
Kungs...
Kā jūs sauc?
Kapteinis Mārks Hogenkamps. ASV armijas gaisa spēki.
Bet visi sauc mani par Hogiju.
Jūsu rīcībā, jaunkundz.
LAIPNI LŪGTI MĀRVENĀ
Pēc jums, jaunkundz.
Te nu tā ir.
Skaistā Mārvenas pilsēta...
Beļģijas zaļojošā sirds.
Mans paradīzes stūrītis.
Te ir viss, kas vajadzīgs.
Strūklaka, bulanžērija, baznīca, protams.
Tirgus, viesnīca, āra kafejnīca.
Un tur ir mans miteklis.
Pasaulslavenā "Izirusī zeķe".
Draudzīgākais bārs Eiropā.
Tā ir Džūlija. Sveika Džūlsa, kā sviežas?
Suzete, bonjour. Kā iet pa dzīvi?
Šīs burvīgās lellītes...
ir Mārvenas sievietes.
Kas ir jauniņā?
Slaucēja. Atradu 2 km uz austrumiem no upes.
Zilpelēkie izdzimteņi gribēja sarīkot veču ballīti,
bet es viņus nošāvu.
Vai viņai ir govs?
Trāpījās krustugunīs.
Govs ir kritusi.
Ar ko viņa ir īpaša?
Jā. Vai prot apieties ar revolveri?
Nē, toties prot apieties ar pupiem.
Viņa ir slaucēja. Prot tikai žmiegt govs pupus.
Jums, lellītes, būs jāiemāca viņai, kā izžmiegt dzīvību
no zemiskajiem nacistu salašņām.
Bet viņa ir tik maiga.
Droši vien visu mūžu plunčājusies pienā.
Pārāk tieviņa.
-Nav gaļas uz kauliem. -Labi, labi.
Pietiek par tievumu. Visas esat tieviņas.
Negribu atgādināt, kurš te ir galvenais, bet viņa paliks.
Skaidrs?
Nāc, mīļā. Man ir blūze, kas tev derēs.
Man ir kapri bikses - tev piestāvēs.
BEĻĢIJA
Tagad klausies! Mums ir noteikumi.
Pirmais noteikums: neej pārāk tuvu Hogijam.
Tad tevi nogalinās.
Kapteini!
Paldies!
Merci, merci.
Nē. Nenāc!
Netuvojies!
Nē!
Baznīcā!
Zvanu tornī!
Turies, lellīt. Mēs tevi dabūsim uz kājām.
Viņa strauji zaudē asinis.
Kapteini...
Merci.
Nabaga bērns.
Tas draņķa metāla gabals bija domāts man.
Taisnība, mīļais!
Tā lode bija domāta tev!
Es tevi brīdinu, Deiža.
Necelsim traci!
Ko tu gribi teikt, mīļais?
Esmu tavs glābiņš, tava aizstāve.
Es tevi izglābu.
Sievietes bezcerīgi tiecas pēc tevis.
Bet es apturēšu tās muļķes!
Atkāpies, ragana!
Apnicis klausīties tavās vudū blēņās.
Vudū?
Nu...
Izlietu pienu nesasmelsi.
Džūlsa, kas vainas?
Nezinu.
Domāju par to nabaga slaucēju.
Viņa pat neattapa, kas notiek.
Kā jau teicu, tā lode bija domāta man.
Nē. Es runāju par to, kas notika vēlāk.
Kad Deiža Torisa aiztrieca viņu nebūtībā.
Paukš! Prom. Tāpat kā Vendija.
Jā. Tāpat kā Vendija.
Klau, tas mums nav noslēpums.
Jūs ar to beļģu raganu ņematies jau teju 3000 gadu.
Tā drostaliņa slaucēja gadījās mazliet par tuvu.
-Tas arī viss. -Da.
Pārāk tuvu.
Bet kā ar mums?
Kad mūs aizsūtīs velns viņu zina, uz kurieni?
Kuš, kuš!
Varbūt viņa noklausās.
Lellītes, klausieties!
Lieciet aiz auss!
Mēs esam te. Šeit un tagad.
Joprojām esam dzīvi,
un tas ir galvenais.
Tāpēc tosts...
par dzīvi, par mīlestību, par Mārvenu.
Un par tās skaistajām sievietēm.
Te tu esi.
Nekrietnā ragana.
Tā, meitenes! Laiks likties slīpi.
Atpūta.
Sveiki! Esat sazvanījuši Mārku Hogenkampu.
Šobrīd viņš nevar atbildēt.
Nosauciet savu vārdu un telefona numuru,
viņš ar jums sazināsies.
TIKAI VIENU KAPSULU DIENĀ
Mārk, te Demarjuss Džonsons.
Piedod, ka zvanu tik vēlu.
Pieņemu, ka klausies. Runāšu īsi.
Nezinu, vai atceries, bet piektdien, trīspadsmitajā, ir soda piespriešana.
Kā jau mēs runājām - ir ļoti svarīgi, lai tu būtu klāt.
Tev ir jābūt tiesā.
13. AUGUSTS TIESAS DIENA
Mēs gribam, lai viņiem piespriež maksimālo sodu,
tādēļ ir svarīgi, ka tu atnāc,
ieskaties uzbrucējiem acīs,
lai tiesnese redz, ko tas tev prasa.
Viņiem ir jāsamaksā par to, ko tev nodarīja.
Lai tiesnese piespriež bargāko sodu.
-Gulties! -Gulties!
Te mudž no fričiem!
Man beidzās!
Vajag vēl munīciju!
Munīciju!
Munīciju! Vajag vēl munīciju!
Nolādēts! Dodiet man munīciju!
Sveiki!
Vai viss kārtībā?
Es dzirdēju kliegšanu.
Jums viss labi?
Jā.
Labi.
Man likās, jūs kliedzāt, ka gribat pudiņu.
Nē.
Nevajag pudiņu.
Nekādu pudiņu.
Labi. Atvainojiet, ka iztraucēju.
Es tevi mīlu.
Nāc man līdzi!
Es mīlēšu tevi mūžam.
Es vienīgā spēju tev palīdzēt.
Tikai es varu atbrīvot tevi no sāpēm.
Mostieties! Mostieties!
Zeķes kājās un laukā no mājas!
Ir ceturtdiena! Mums daudz darba.
Iesaku piecelties no guļus stāvokļa.
Vai dzirdat mani?
-Da! -Jā, kungs!
Turiet acis vaļā! Tie nelieši var slēpties jebkur.
Kārlala, vēro ceļu!
Džūlsa, šauj uz visu, kas kustas!
Klausos, kapteini.
CEĻMALAS BĀRS "LAVĪNA"
-Sveiks, Lerij! -Sveiks, Mārk!
Kārlala tevi meklē.
Pasaki viņai, ka man vajag vēl laimus.
-Sapratu. -Un neaizmirsti,
ceturtdien ir kotlešu diena.
Sapratu. Kotlešu diena.
Tas ir tas puisis?
Jā.
Tas notika tepat ārā. Ceļa vidū.
Viņam uzklupa pieci.
Brīnums, ka viņš izdzīvoja.
Vendija, kas tolaik te bija bārmene, viņu atrada.
Domāja, ka tas ir atkritumu maiss, līdz viņš pakustējās.
Zini, Kārlala,
Deiža viņu uzveica.
Aiztrieca nebūtībā?
Tieši tā. Tāpat kā Vendiju.
Ak vai!
Gatavā maita tā Deiža Torisa, ne?
Bet es nesaprotu, kāpēc viņa ir tik dīvaina?
Viņa mīl Hogiju. Grib viņu tikai sev.
Mārk, vai varu uzdot jautājumu?
Kāpēc es Mārvenā esmu viena?
Vai man nebūs mīļākā?
Kas to lai zina?
Kuru katru brīdi cauri var braukt Patona Trešā armija.
Ja tas notiks, gādā, lai tā beļģu ragana
netuvojas maniem vīriem.
Nē. Deižai rūp tikai Hogijs.
Viņa ir apsēsta ar viņu.
Vai Vendija ir devusi kādu ziņu?
Vendija, vai tu ņem Hogiju par savu likumīgi laulāto vīru,
līdz nāve jūs šķirs?
Jā.
Ar pilnvarām, ko man piešķīrusi Beļģijas karaliste
un Sabiedroto ekspedīcijas karaspēka virspavēlnieks,
pasludinu jūs par vīru un sievu.
Drīksti noskūpstīt līgavu.
Viņa ir pārcēlusies.
Ko?
Ko tu teici?
Viņa ir pārcēlusies. Dzirdēju, ka uz Kaliforniju.
Jā, pareizi. Uz Kaliforniju.
HOGIJA UZBRAUKTUVE
ELA HOBIJPRECES
Mārk, sveiks!
Sveika, Roberta!
Es vāru kafiju. Gribēsi?
Nē, paldies.
Džips izskatās labi. Dubļu šļakstījumi ir lieliski.
Ilgi un dikti jābraukā,
līdz riepas iegūst pareizo nodilumu.
Kafija ir laba. Kolumbiešu, tumši grauzdēta.
Šodien jau gana esmu izdzēris.
Tu vienmēr dzer kafiju. No rīta līdz vakaram.
Man jāsamazina kofeīna patēriņš.
Tā ir bez kofeīna.
-Vispār es steidzos... -Šķīstošā.
Nu labi. Šķīstošo bez kofeīna.
-Lieliski. Tūlīt būs gatava. -Labi.
Klau, Mārk.
Mamma svētdien ceps šķiņķi.
Vai negribi atnākt vakariņās?
Šķiņķi? Pie tevis?
Tā ir mammas māja. Bet, jā, pie manis.
Nezinu. Neesmu sajūsmā par šķiņķi.
Nekas. Domāju, viņa ar prieku uzceps vistu.
Par vistu arī neesmu sajūsmā.
Gaļas sautējums?
No tā man pūšas vēders.
-Ribiņas? -Liela ķēpa.
Suši?
Tava mamma prot gatavot suši?
Nē, bet varam atrast vietu, kur tos gatavo.
Patiesību sakot,
nekad neesmu ēdusi suši.
Labprāt aizietu ar tevi vakariņās.
Es arī tos neesmu ēdis.
Paskat tik!
Vēl viena lieta, kas mūs vieno.
Neviens no mums nav ēdis suši.
Es meklēju Glamonista lelli ar rudiem matiem.
Rudmate?
Man likās, tev patīk blondīnes.
Jā, bet man vajag rudmati.
-O, jā! -Varbūt šī?
Jā.
Skaistas acis. Glīti iezīmētas.
Kādu vārdu viņai dosi? Skārleta?
Nē. Nikola.
Nikola?
Nāc, Nikola, iesim uz kasi!
-Pieskaitīt rēķinam? -Jā.
Vai priecājies par gaidāmo izstādi?
Mans brālēns ir sajūsmināts.
Tāpat kā visi galerijā.
Paskaties!
Tikko piegādāja esesiešu ģenerāli.
Augstākās kvalitātes figūras ir lieliskas.
Tik smalki veidotas!
Vai iesaiņot arī šo?
Nē.
Es nevaru...
Es nevaru to atļauties.
Te rakstīts,
ka tas ir esesiešu ģenerālmajors.
Karojis Beļģijā 1944. gadā. Vai nav sakritība?
WAFFEN-SS ĢENERĀLMAJORS
FURY FIGŪRAS
Viņu sauc Kurts. Kurts Meiers.
...mākslinieks un fotogrāfs Mārks Hogenkamps.
Dženifera Kuka tiešraidē
-no Olsteras apgabala tiesas... -Es pacelšu.
...pavēstīs jaunumus. Dženifera?
UZBRUCĒJUS SODĪS
Jā, Bil, tiesnese Hārtere ir noraidījusi lūgumu
veikt papildu psihiatrisko novērtējumu vienam no apsūdzētajiem.
Soda piespriešana pieciem uzbrucējiem, kas nežēlīgi piekāva
vietējo mākslinieku Mārku Hogenkampu, notiks paredzētajā laikā.
Mīļo stundiņ, Kārlala!
Tavuprāt, šīs ir ātrumsacīkstes?
Es nebraucu ātrāk par 80.
Piedod, Mārk.
IEDZER NO RĪTA
Iedzer šīs zāles, mein mīļais.
Tu jutīsies labāk.
Es zinu, cik ļoti tu ciet.
Cik stipri tev sāp.
Kādas mokas esi pārcietis.
Es vienmēr būšu tev līdzās.
Esmu vienīgā, kam tu vari uzticēties.
Vienīgā, kas tevi saprot.
Vienīgā, kas jūt tavas sāpes.
Vienīgā, kas tevi mīl.
Iedzer zāles, mein mīļais!
Iedzer zāles! Iedzer zāles!
Laidiet mani!
Tikai pasaki, kur varam atrast kapteini Hogiju,
un mēs dosimies ceļā. Apsolu.
Novāciet rokas, pretīgie neģēļi!
Jūs dzirdējāt, neģēļi.
Novāciet savas pretīgās rokas!
Aiziet! Rokas augšā!
Pret debesīm.
Sieg Heil ar abām rokām, cietpaurainie Reinas pērtiķi!
Tas attiecas arī uz tevi, briļļainais.
Ei!
Kur mana blūze?
Kas noticis ar manu blūzi?
Nacisti saplēsa.
Atkal?
Nuja!
Viņi ir nelabojami.
Atnesu tavu lelli.
Vakar aizgāji steigā.
Kā viņu sauca?
Nikola. Paldies.
Šīs es atradu lietoto mantu veikalā.
-Platformkurpes! -Jā. Noteikti vintāžas.
1960. gadi. 11. izmērs.
Pārdevēja teica, ka tās esot espadriļas.
Vareni!
Platformzoļu espadriļas. Paldies.
Nav par ko.
Jutos nelāgi par televizoru vakar.
Tu izskatījies pārbijies.
Vai zāles dzer?
Labi.
Vai iesi uz soda piespriešanu?
Šaubos.
Iešu tev līdzi, ja vēlies.
Tas ir svarīgi.
Tev jāiet.
Tiem draņķiem jāsaņem pēc nopelniem.
Neļauj viņiem izsprukt ar vieglu sodu.
Viņi izpostīja tavu dzīvi, jupis rāvis!
Es nevaru.
Nespēju atrasties vienā telpā ar viņiem.
Saprotu, bet bēgšana
tev nekādi nepalīdz.
Klau!
Tu tiešām negribi to nacistu lelli?
Tā ir kvalitatīvāka nekā citas
dārgā gala figūras un pat Glamonista.
Vai kāds pieminēja Glamonista?
Vārtiņi bija vaļā. Neļaunojieties.
Man patīk Glamonista.
Ceru, ka neiztraucēju.
Es tikko ievācos mājā otrpus ielai.
Gribēju apsveicināties. Nikola.
-Sveika! -Sveika!
Esmu Roberta. Tas ir Mārks.
Sveiks, Mārk!
Priecājos iepazīties.
Man vienmēr paticis vārds "Nikola".
Ak tā? Paldies!
Manu vārdu raksta ar vienu "i".
Tu nopirki Kolīnas māju?
Jā. Man tā ļoti patīk.
Vai Kolīna ar vīru nav viens burvīgs pāris?
Ir. Liekas ļoti iemīlējušies.
Viņi vienmēr bija laipni pret mani.
Man...
žēl, ka viņi aizbrauca.
Kas tas ir?
Vilciena modelis?
Tā ir pasaulslavenā Mārvenas pilsētiņa.
Mārka mākslas instalācija.
Mārvena.
Vai tā ir netālu no Pokipsi?
Šī ir Otrā pasaules kara laika Beļģija.
Nekad neko tādu neesmu redzējusi.
Tu esi mākslinieks?
Tikai fotografēju.
Viņš ir ļoti pieticīgs.
Viņš ir izcils fotogrāfs.
27. datumā pilsētā atklās viņa izstādi.
Lieliski!
Dabūšu tev reklāmas lapiņu.
Es strādāju Ela hobijpreču veikalā.
Varu sagādāt tev jebkuru Glamonista lelli.
-Lieliski. -Jā.
Piedodiet, ka iztraucēju.
Bija prieks ar jums abiem iepazīties.
Nu mēs zinām, kas ir Nikola.
Tā ir labāk.
Tās kurpes gan nekam neder.
Man tev jāsaka, Nikola,
lai gan smailpapēžu kurpes tika radītas vien 1954. gadā,
tās tev lieliski piestāv.
Vai tās ir espadriļas?
Piedod.
-Piedod. -Platformkurpes.
Es dzirdēju, kas ar tevi notika.
Gribēju pateikt, ka man ir ļoti žēl
un tu nebiji to pelnījis.
Man ļoti žēl.
Tās ir no Zappos?
Nē, tās ir senas.
Šķiet, no 1960. gadiem.
Ak jā.
Šķiet, mammai bija tādas pašas.
Baznīcā kaut kas notiek?
Jā.
Vai drīkstu paskatīties?
Man patīk, ka te viss ir tik mīlīgs.
Ziediņi, pastkastīte,
jaukie aizkariņi. Visi šie sīkumi...
Ak kungs!
Ko viņi dara?
Kas viņi ir?
Nacisti.
Spīdzina Hogiju.
Kāpēc?
Viņi ienīst viņu.
Tāpēc, ka viņš ir amerikānis?
Tāpēc, ka viņš ir citāds.
Kas ar viņu notiks?
Tas ir sarežģīts stāsts.
Pastāsti man!
Tas ir aizraujoši!
-Tu tiešām gribi zināt? -Jā.
Labi.
Mārvenas sievietes sargā pilsētiņu.
Viņas ir sapulcējušās bārā.
Hogijs jau kādu laiku nav redzēts.
Vai kāda ir redzējusi Hogiju?
Nē. Nav manīts kopš brokastīm.
Viņš teica, ka pārbaudīs baznīcu.
Atvainojiet.
Sveicinātas!
Esmu jauniņā. Ievācos mājā otrpus ielai.
Meklēju jūsu komandieri.
Tātad kapteini Hogiju.
Mēs nezinām, kur viņš ir.
Un kas esi tu?
Hogijs sagūstīts! Pieci esesieši tur viņu baznīcā!
Pātago un spīdzina!
-Ejam. -Pagaidiet!
Mēs nevaram.
Friči ielenkuši baznīcu kā mūris.
Mēs netiksim iekšā.
Viņi nonāvēs Hogiju, tiklīdz mūs ieraudzīs.
Ko tad lai darām?
Nevaram taču ļaut viņu spīdzināt.
Man ir ideja.
Paskat tik!
Draugi,
paballēsimies!
Mums ir šņabis, mīļie.
Jā, iedzersim!
Pareizi. Oktoberfiesta!
Priekā, meitenes!
Uzcepsim viņus!
Esmu glābts.
Tu esi glābts.
Es esmu glābts.
Tu esi glābts.
Tev ir ļoti skaistas acis.
Un brīnišķīgākās augstpapēžu kurpes, kādas esmu redzējis.
Smailpapēžu kurpes.
Bet tās tiks radītas vien 1954. gadā.
Savādi, ne?
Mārvenā notiek daudz savādību.
Daudz neizskaidrojamu notikumu.
Piemēram, tava ierašanās.
Es tikko ievācos mājā otrpus ielai.
Kā tevi sauc?
"Nikola - ar vienu "i","
viņa saka.
Turpinājums sekos.
Mīļi.
Varens stāsts.
Diezgan daudz vardarbības.
Bet vismaz nacisti ir beigti.
-Tas labi. -Uz kādu laiku.
Viņiem ir vairāk nekā viena dzīvība.
Un man patika tā Nikola.
Diezgan gudra.
Man arī viņa patīk.
Es mēdzu valkāt augstpapēžu kurpes.
Tās neizskaidrojamā veidā ļauj sajust dāmu būtību.
Vai tas tevi uztrauc?
Itin nemaz.
Labi. Jo man patīk dāmas.
Man tiešām patīk dāmas.
Saldus sapņus, Nikola!
Laipni lūgta.
Arlabunakti, meitenes.
Viņi ir iemīlējušies.
Ko Deiža par to visu saka?
Nepriecājas.
Vakarnakt pieķēru viņu mēģinām...
Ko?
Neko.
Zinu, tu teici, ka esmu traka,
bet es neuzticos tai beļģu raganai.
-Manuprāt, tev viņa jāuzmana. -Zinu. Zinu.
Viņa visu laiku atdzīvina tos nacistus,
un tas mani mulsina.
Kā sauca to rudmati?
Nikola. Ar vienu "i".
Skaidrs. Un kam par godu viņa nosaukta?
Nevienai.
Tu man neteiksi?
Sveiks, Mārk!
Zvana tavs advokāts Džonsons.
Atvainojas, ka traucē darbā, bet viņam esot ar tevi jārunā.
Pasaki viņam...
Pasaki, ka ir kotlešu diena.
Viņš zina, ka ir kotlešu diena.
Nu tad...
Pasaki, ka vēlāk atzvanīšu.
Sapratu.
SAŅEMIET FOTOGRĀFIJAS UZ VIETAS VAI PA PASTU!
Sveiks, Mārk!
Sveiks!
-Sveika! -Tikko atgriezies no darba?
Jā.
Vai varu tev ko palūgt?
Man ir jāpārbīda smaga bufete.
Vai tu varētu man palīdzēt?
-Protams. -Labi.
Labi.
Paldies.
Tā ir ļoti smaga.
Kā tev šodien gāja? Bija laba diena?
-Laba. Jā. -Jā?
-Man patīk tava cepure. -Paldies.
Kas, pie velna?
Mans brālis dievina smailpapēžu kurpes.
Ar 15 cm papēžiem vai augstākas.
Viņš ar ģimeni dzīvo Ņūheivenā.
Viņš krāj arī apakšveļu.
Es krāju tikai kurpes.
Tev ir kurpju kolekcija?
Man ir 287 pāri.
Tātad tev ir tikai kurpju fetišs?
Es to nesauktu par fetišu. Drīzāk par būtību.
Sievietes būtību.
Es krāju sieviešu būtību.
Kad tās uzvelku, es neizskaidrojamā veidā
spēju sajust dāmu būtību.
Sieviešu būtību.
Es saprotu.
Vai tas tevi uztrauc?
Nē, itin nemaz.
Vai tādēļ tevi piekāva?
Tonakt man kājās bija sporta kurpes.
Bet laikam es pateicu kaut ko par būtību.
Briesmīgi.
Man ļoti žēl.
Biju piedzēries. Tolaik es bieži dzēru.
Varbūt, ja nebūtu dzēris, būtu turējis muti.
Nesaki tā.
Viņu rīcībai nav attaisnojuma.
Tas ir naida noziegums. Nekas cits.
Nav svarīgi, ko tu pateici. Saproti?
Domāju, es biju visai labs ilustrators.
Tagad ar pūlēm varu uzrakstīt savu vārdu.
Man ir komiksi par Otro pasaules karu. Rakstīts, ka es tos esmu ilustrējis.
Diezgan iespaidīgi.
Tu neatceries pats savus darbus?
Nē. Viņi izdauzīja man no galvas visas atmiņas.
Izdauzīja no galvas visas atmiņas?
Es joprojām atceros faktus un, piemēram, reizināšanu.
Bet es...
Man nav atmiņu par privāto dzīvi.
Izgaisis viss, kas bija pirms uzbrukuma.
No uzbrukuma es atceros tikai
vārdu "pediņš".
Viņi sauca mani par pediņu.
Un...
mūzikas automāts spēlēja Temijas Vainetes dziesmu.
Stand By Your Man.
Tas ir viss, ko es atceros.
Briesmīgi.
Tev paveicās, ka viņi tevi nenogalināja.
Liekas, nogulēju uz ceļa vairāk nekā stundu,
līdz mani atrada Vendija.
Tovakar viņa bija bārmene.
Acumirkli.
Jā.
Klausos!
Jā. Te Nikola.
Jā, es būšu. Cikos?
Vai elpināšanas aparāts noņemts?
Cik kubikcentimetru?
Vai kāds ir sazinājies ar ģimeni?
Labi.
Es būšu.
GAIŠĀ PIEMIŅĀ MŪSU MĪĻOTAIS DĒLS
Labi, lieliski.
Paldies.
Darbs.
Ko padarīsi?
Vai tev patīk tējkannas?
Jā, man garšo tēja.
Man patīk viss, kas saistīts ar tēju.
Patīk to gatavot. Patīk to pasniegt.
Es pat domāju uzcelt tējas namiņu.
Tagad man ir pagalms.
Mazu namiņu dārzā.
Pēdējoreiz tēju dzēru slimnīcā.
Nuja. Tai piemīt ārstnieciskas īpašības.
Tu esi medicīnas māsa?
Veterinārijā.
Veterinārmedicīnas tehniķe.
Un vēl strādāju kā brīvprātīgā organizācijā "Riesim mājās".
"Riesim mājās".
Saprati? Riesim?
Dzīvnieku patversme.
-Pareizi. -Labi.
Nu ko, paldies tev.
Es to augstu novērtēju.
Paldies.
-Paņem. Krāvēji iedeva. -Nē.
Paldies. Es vairs nedzeru. Neesmu dzēris kopš...
To no manis izdauzīja. Izsita dzeršanu.
Labi. Lūk!
Ko teiksi? Kēksiņi no mākleriem.
Paldies.
Varbūt kaut kad padzersim tēju?
-Paldies. -Jā.
Jā, padzersim.
Padzersim kopā tēju. Tēju ar kēksiņiem.
Burvīga doma.
-Kurt, ko tu te dari? -Kas viņš ir?
Mārks. Dzīvo otrpus ielai.
Dieva dēļ, Kurt!
Izbeidz!
-Saki man, Mārk. -Kurt, lūdzu.
-Kas tās par nacistu rotaļlietām? -Nevajag. Izbeidz!
Tu esi galējais rasists pedofils, Mārk?
Tu esi tāds kretīns!
Es esmu kretīns?
NOGRIEZT APKURI IZSLĒGT GAISMU
Sveiki, Džonsona kungs!
Labdien, Mārk!
Tevi ir grūti sazvanīt.
Esmu visai aizņemts.
Varu iedomāties.
Prieks, ka beidzot izdevās tevi sastapt.
Atbraucu šurp, lai vēlreiz lūgtu tevi
rīt ierasties tiesā.
Ir svarīgi, lai soda piespriešanā tu būtu klāt.
Negribu, ka viņi tiek cauri ar vieglu brāzienu.
Es...
Man jāiet uz darbu. Kotlešu diena.
Nē.
Nē, nē. Kotlešu diena bija šodien.
Biju aiznesis iztīrīt un izgludināt tavu uzvalku.
Runāju ar tavu draudzeni Robertu.
No hobijpreču veikala.
Viņa piekrita rīt tevi aizvest
un palikt līdzās visu sēdes laiku.
Nezinu, Džonsona kungs.
Mārk,
esmu sagatavojis cietušā paziņojumu, kas tev rīt jānolasa.
Tev tas tikai jānolasa.
Un tas tiks iekļauts tiesas dokumentos.
Pēc tam es pastāstīšu par tavu ievainojumu smagumu.
Cik nežēlīgi viņi tevi piekāva.
Gandrīz līdz nāvei.
Tu taču atceries, kā tevi piekāva?
Pēc tam parādīšu tavus mākslas albumus.
Smalki izstrādātās ilustrācijas, kādas tu zīmēji.
Nē. Te pieminētas augstpapēžu kurpes.
Negribu par tām runāt.
Par augstpapēžu kurpēm es ierakstīju, lai uzsvērtu,
ka uzbrukums bija naida noziegums.
Nevis kaut kāda ielu laupīšana.
Gribu, lai uzbrucēji saņem ilgu cietumsodu.
Gribu, lai tiesnese redz tavu seju.
Saproti,
tu esi cilvēks, kas cieš.
Līdzīgas lietas ir beigušās diametrāli pretēji.
Labi, es iešu.
-Labrīt, Mārk! -Labrīt!
Labrīt, Roberta!
Domāju, ka lelles varētu palikt mašīnā.
Es nekur neeju bez papildspēkiem.
Vai viņš nevar ņemt tās līdzi kā mierinājuma priekšmetus?
Tad tikai vienu.
Piecelties!
Ņujorkas štata Olsteras apgabala
Augstākās tiesas sēde ir sākusies.
Sēdi vada godājamā Marta Hārtere.
Labrīt!
Lūdzu, sēdieties. Paldies.
Apsūdzētie, ko zvērinātie atzinuši
par vainīgiem pirmās un otrās pakāpes uzbrukumā
un pirmās pakāpes noziedzīgā nevērībā
pret cietušo Mārku Hogenkampu,
šodien ir izsaukti uz Olsteras apgabala tiesu,
lai noklausītos piespriežamo sodu.
Vai ir kāds juridiski pamatots iemesls,
kāpēc es nevarētu turpināt notiesāšanu?
-Nē, jūsu godība. -Nē, jūsu godība.
Pirms pārejam pie sprieduma, vai kāds grib sniegt paziņojumu?
Jā, jūsu godība.
Vai cietušais ir ieradies? Vai vēlas uzrunāt tiesu?
Jā, jūsu godība.
Hogenkampa kungs, lūdzu, runājiet, kad esat gatavs.
Kārtību! Kārtību!
Meties rāpus!
Celies, Hogenkamp! Aiziet, aiziet!
Advokāt!
Vai ar Hogenkampa kungu viss kārtībā?
Jūsu godība, ja neiebilstat,
apsūdzības puse lūdz 20 minūšu pārtraukumu.
Man padomā kas labāks, advokāt.
Tā kā Hogenkampa kungs šodien acīmredzami nav savā ādā,
es pārceļu soda piespriešanu.
Tiesa atsāksies šī mēneša 27. datumā pulksten 10 šajā zālē.
Sēde tiek pārtraukta.
Sveiks, Mārk! Te Roberta.
Kas par dieniņu, ne?
Mūs rādīja ziņās. Droši vien neskatījies.
SUZETE SENTSVĪTA FILMĀ
Nespēju noticēt, ka tiesnese pārcēla soda piespriešanu...
GRĒCĪGĀS TIKŠANĀS VIESNĪCĀ
...uz tavas izstādes atklāšanas dienu.
Vai nav traki?
Lai nu kā, dod ziņu, ja tev ko vajag.
Sazināmies! Atā!
Atvainojiet, mesjē.
Es te tikai uzkopju.
Nāc, parādi savus franču pupus, mazā.
Man ir kaut kas, ko tu...
Es jūku prātā!
Labi.
Ak dievs!
Tik skaists mēness!
Tiešām skaists.
Gluži kā tu.
Zini, Hogij,
es nekad neesmu bijusi tik laimīga.
Nevajag.
Es jau tev teicu.
Man uzlikts lāsts.
Nē.
Vienmēr, kad es ar kādu satuvinos...
Mēs neesam vieni.
Mārk? Te Nikola.
-Sveiks! -Sveika!
Vakar bija smaga diena, ne?
Redzēju tevi pa televizoru.
Ceru, ka neiztraucēju.
Es gribēju atvainoties par Kurta uzvedību.
Viņš ir tavs vīrs?
-Nē. -Puisis?
-Uz desmit sekundēm. -Pārbiedēja mani līdz nāvei.
Jā. Viņam ir problēmas.
Šaubu nav.
Tā ir ar policistiem.
Viņš ir policists?
Jā. Bijušais policists.
Vai drīkstu uz brīdi ienākt?
Jā. Ienāc!
Jā, sapieru vienības komandieris.
Endikotas policijas nodaļa.
Atlaists par braukšanu dzērumā.
-Es... -Vai varu paņemt tavu mēteli?
Protams. Paldies.
Es kārtoju savu skapi...
-Paldies. -Paldies.
Un padomāju, ka tev varētu patikt šīs.
Dažas esmu krietni panēsājusi, bet citas uzvilku tikai reizi.
Šīs man ļoti patika.
Kristiāns Lubutēns?
Nē. Atdarinājums.
Tomēr man tās īsti nederēja.
Ja tev tās nav vajadzīgas, met laukā.
Nē, nē. Tu joko?
Es tās pievienošu kolekcijai.
Tad, lūk, kā izskatās 200 kurpju pāru.
287.
-Vareni. -Nezinu, kur es tās esmu ņēmis.
Es atgriezos no slimnīcas un ieraudzīju tās.
Jautāju savam draugam Lerijam: "Vai man ir draudzene?"
Viņš teica: "Nē. Tās ir tavas!"
-Piedod. -Es pacelšu.
-Nekas. Es pacelšu. -Piedod.
Vai tie ir tavi zīmējumi?
Mans mākslas albums.
-Neiebilsti, ja paskatīšos? -Nē.
Kāpēc Otrais pasaules karš?
Nezinu.
Tajā karā mēs vismaz bijām labie.
-Brīnišķīgi zīmējumi. -Paldies.
Tu pārmeties uz fotografēšanu?
Nācās. Es vairs nespēju zīmēt. Tagad lellēm ir jāataino šis stāsts.
Es meklēju Mārvenu internetā,
bet Beļģijā nav tādas pilsētas.
Jā, es to izdomāju.
"Mār" no "Mārks" un "vena" no "Vendija".
Tā pati Vendija, kas atrada tevi uz ceļa?
Vendija izglāba Hogiju, kad viņa lidmašīna avarēja.
Viņa bija Hogija mūža mīlestība.
Vai visas lelles Mārvenā atveido tev pazīstamus cilvēkus?
Jā, pārsvarā.
Ar Vendiju un Kārlalu iepazinos "Lavīnā".
Kārlala joprojām tur strādā.
Anna ir mana aprūpētāja. Nāk reizi mēnesī.
Traka krieviete.
Džūliju satiku rehabilitācijā.
Viņa zaudēja kāju sprādzienā Irākā.
Un Suzete.
Suzete Sentsvīta ir mana mīļākā aktrise.
Spēlē seriālā Meičas atver sētas durvis.
Neesmu redzējusi.
Diezgan labs.
Ko tie abi dara?
Bučojas?
Nikola gribētu, bet Hogijs neļauj.
Viņš nevienu nelaiž sev klāt.
Kāpēc?
Negrib atkal palikt viens.
Un kas ir viņa?
Pastāsti par viņu!
Tā ir Deiža Torisa.
Mārvenas beļģu ragana.
Viņai ir burvju cimds.
Jebkuru, kurš viņai nepatīk, var aiztriekt
15 miljonu gaismas gadu tālā nākotnē.
Vareni.
Kas viņa ir īstajā dzīvē?
Nekas.
Īsti nezinu, no kurienes viņa radās.
Vispār...
Gribēju tevi uzaicināt uz tēju.
-Kā apsolīju. -Labi.
Jā.
Varbūt ceturtdien?
Jā, lieliski.
-Četros? -Lieliski.
Īstais tējas laiks.
Es gatavoju garšīgu granātābolu un dzērveņu maisījumu.
-Labi. -Paklau, man tev jāpasaka.
Tiklīdz es tevi ieraudzīju, sapratu, ka tev patīk smailpapēžu kurpes.
Tāpēc es tev tās uzvilku.
Gribēji teikt - lellei?
Tāpēc tu uzvilki smailpapēžu kurpes lellei.
Jā. Pareizi.
Labi. Līdz ceturtdienai.
Aizver acis! Man tev ir pārsteigums.
Tu zini, ka nevaru aizvērt acis. Esmu lelle.
Tā.
Labi. Kas tas par pārsteigumu?
Ei, ei!
Ko tu dari?
Nē! Vai esi traka? Tu...
Redzi? Nekas nenotika.
Es tevi noskūpstīju, un nekas nenotika.
Sasper mani jupis!
Nē!
Viņi domā, ka ir tik gudri.
Es viņiem parādīšu!
Neviens neizaicinās Deižu Torisu.
Es esmu Mārvenas beļģu ragana, un kapteinis Hogijs pieder man!
Man un nevienam citam!
Tu man uzbūvēsi laika mašīnu!
Laika mašīnu?
Augstā debess!
-Kārlala! -Ak dievs! Mārk!
Tu mani pārbiedēji.
-Lerijs ir darbā? -Jā, tur.
Mārk.
Ko atnāci? Tūlīt slēgsim.
Klau, Lerij, vai pārdosi man savu lavas lampu?
-Lavas lampu? -Jā. Mums tā lieti noderētu.
Ja pats nopūtīsi no tās putekļus,
-vari to ņemt. -Paldies.
Tava pilsētiņa ir pārvērtusies par kaut kādu Melrouzpleisu.
Viņi var droši bučoties tikai no pusnakts
līdz tumšākajai stundai pirms ausmas.
Skaidrs.
Tātad viņai nekas nenotiek?
Domā, viņi var skūpstīties, jo dara to īstajā laikā?
Jā, tā varētu būt.
-Bet varbūt ir cits iemesls. -Kāds?
Īsta mīlestība.
Šķiet, Hogijs ir iemīlējies.
Man patīk šī, kas uzņemta baznīcas pagalmā.
Skaists apgaismojums.
Vai izliksi tās izstādē?
Klau, vai tev ir miniatūras tējkannas un tasītes?
-Tējkannas? -Jā, tējkannas, tasītes.
Leļļu māju nodaļā.
Paklau, brālēnam ir jādrukā izstādes programmiņa.
Viņš lūdza, lai beidzot pasaki...
vai tu būsi?
Jā.
Ko?
Es teicu "jā".
Esi drošs?
Jo viņš ierakstīs programmiņā, ka tu tur būsi.
Es tur būšu.
Pirms tam no rīta iesi uz tiesu?
Soda piespriešana ir parīt.
Vai tev ir leļļu izmēra cepumi?
Nē. Bet zini? Mēs tikko saņēmām augļu salātus.
Ak! "Purpura sirds".
Cik smalki izstrādāta!
Gluži kā īsta.
Runājot par īsto...
-Cik maksā? -39,95.
40 dolāru par "Purpura sirdi"?
Els teica: tā piederējusi īstam veterānam.
Vēl ne.
-Neskaties! -Tagad?
Neskaties!
-Mazliet tālāk. -Labi.
Labi.
Ta-dā!
Tējas namiņš.
Tas ir tavs.
Tas ir burvīgs!
Vienmēr esmu gribējusi tējas namiņu. Kā tu zināji?
Putniņš pačukstēja.
Paldies!
Vai varu ieliet tev dzērveņu un granātābolu tēju?
Jā, lūdzu.
Man ir vēl viens pārsteigums.
Es gribu tev kaut ko pajautāt.
Man neizdevās sadabūt gredzenu.
Bet, tiklīdz karš beigsies, nopirkšu tev skaistu gredzenu. Apsolu.
Vai dieniņ!
Viņš uzcēla viņai tējas namiņu un tad tur viņu bildināja?
Jā.
Tieši tā.
Vai dieniņ!
Tieši to pašu teica Nikola.
Un tad viņš iedeva viņai medaļu?
Viņš nevarēja sadabūt gredzenu. Atceries, notiek karš.
Jā, protams.
Roberta teica, ka esi nolēmis iet uz savu izstādi.
Manuprāt, tā ir lieliska doma.
-Jā. -Es tā domāju.
Tā ir Hogija "Purpura sirds".
Viņu notrieca Birmā. Dienēja ģenerāļa Stilvela pakļautībā.
Un te...
viņi nolēma apprecēties naktī, minūti pēc pusnakts.
Lai viņš īstajā brīdī varētu noskūpstīt līgavu.
Un viņš nometās uz viena ceļa, kā pienākas.
Ko viņš teica?
"Neesmu saticis citu lelli
"ar tik satriecošu torpēdu komplektu."
Ir nu gan apburošs tas Hogijs.
Un tu esi iejūtīgākā,
cēlsirdīgākā,
laipnākā un skaistākā sieviete,
kādu man ir bijusi laime pazīt.
Es būtu pagodināts.
Vai tu precēsi mani?
Mārk...
Celies augšā.
Lūdzu.
Tagad celies augšā.
Piedod. Tas ir milzīgs pārpratums.
Man žēl, ka pārprati manus nodomus.
Bet es...
Piedod...
Mēs esam draugi.
Mēs esam labi draugi.
Man tikai nav tādu jūtu kā tev.
Es augstu vērtēju mūsu draudzību.
Bet man nav romantisku jūtu pret tevi.
Tu esi pelnījis kādu, kam ir.
Piedod, ja es...
sāpināju tevi. Man nebija tāda nodoma.
Paklau, gribu tev kaut ko iedot.
Mārk, vai paskatīsies uz mani?
Pateiksi kaut ko?
Labi, drīz atgriezīšos.
Mārk,
nopirku to tev.
Nebiju droša, ko tev vajag, bet pārdevējs teica...
Nolādēts, Deiža!
Tu nu gan esi gatavā maita, ko?
Jā?
Tagad tas esmu es, ja?
Kāpēc pēkšņi esi sākusi sekot man?
Jā, tā ir gatava.
Tieši tas, ko prasīji!
Atpakaļskaitīšanas taimeris.
55 sekundes, un sākas vienvirziena ceļš uz nākotni.
Protams, tā var lidot.
Mārk?
Zinu, ka tu mani dzirdi.
Atnesu tev šo.
Apsveicu ar izstādes atklāšanu.
Labi. Ceru, ka tev patiks.
Nē!
Hogij...
Kur tu paliki?
Kad tu tiksi vaļā no tās beļģu raganas?
Ko tu te dari? Ko tu gribi?
Gribu, lai tu saņem sevi rokās.
To es gribu. Beidz raustīties kā puņķis...
Lugera pistole!
Ak nē!
Ak nē! Kas notika?
Kāds nacistu neģēlis viņu sašāva.
Skat! Medaļa apturējusi lodi, neļaujot ietriekties sirdī.
Viņa strauji zaudē asinis. Mums jābrauc.
Kāpēc?
Kas tu tāds esi?
Pediņš?
Tu esi pediņš un vēl kurls?
Es tev uzdevu jautājumu, pakaļa!
Vai tu valkā sieviešu drēbes?
Tikai kurpes.
Jo augstāki papēži, jo labāk.
Pretīgais pediņš!
Tas esi tu.
Tu esi nepilnīgs, nevērtīgs.
Baiļu sakropļots.
Saproti...
TIESA PIEKTDIEN?
Taisnība nav tavā pusē.
Tu nevari iet uz tiesu,
jo tu pats esi vainīgs.
Tas, kas notika bārā, ir tava vaina.
Tāpēc tu esi nemīlēts, mein mīļais.
Es esmu tava vienīgā cerība.
Vienīgā, kas var noņemt sāpes.
Vienīgā, kas var tevi atbrīvot...
no kauna.
Tā ir mana vaina.
Tā ir tikai mana vaina.
Esmu tik noguris.
Noguris no vientulības.
Un kauna.
Viņas kurpes.
Glabā tās, Hogij.
Vari uz mums paļauties, Hogij.
Mēs vienmēr tevi atbalstīsim. Mēs esam ar tevi.
Sāp, Džūlsa.
Ir tik sāpīgi.
Zinu.
Bet tev ir jāiemīl sāpes, Hogij.
Kā teica kāds gudrais:
"Sāpes ir mūsu raķešu degviela."
Tās mums atgādina, cik stipri esam.
Viņas sirds pukst vāji.
Laiks rādīs.
Es izdarīju visu, ko varēju.
Tagad mums atliek tikai...
lūgties.
Īsti nezinu, kā to darīt.
Bet, ja tu esi tur augšā un dzirdi mani...
Tas taču nav nopietni!
Tā ir atbilde uz manu lūgšanu?
Beidzot mēs satiekamies, Herr Kapitän.
Tātad sprechen Sie angliski, frici.
Rokas... augšā!
Labi. Tagad piecelies!
Lēnām.
Kā tu mani atradi, frici?
Pagriezies.
Noņem ieroci.
Nostājies ejā.
Tu esi vājš,
nožēlojams vīrelis.
Kad būšu nogalinājis tevi,
nogalināšu visas tās pretīgās sievietes
tavā muļķīgajā pilsētelē!
Tev nepielec, vai ne?
Sievietes ir pasaules glābējas!
Nu taču!
Nav labi.
Jupis!
Kas šī par klaberkasti?
-Laika mašīna. -Laika mašīna?
Tā mūs aizgādās nākotnē.
-Nākotnē? -Jā, mīļais.
15 miljonu gaismas gadu tālā nākotnē.
Mēs būsim brīvi.
Redzi?
Viņi ir atgriezušies.
Viņi nemirst.
Oh, nein.
Oh, nein, nein, nein.
Hogijs ir lidojošajā mašīnā!
Nogaliniet viņu!
Tieši tā!
Viņi nemirst, mīļais.
Viņi turpinās tevi mocīt.
Pagaidi!
Nikolas kurpes. Man vajag abas!
Nekā nebija, Deiža!
Es neatstāšu Nikolas kurpi nacistiem!
Rijiet svinu!
NĀKOTNE
Padod roku!
Atdod man kurpi!
Vai nevari to grabažu nolaist zemāk?
Spiedze!
Tieši tā.
Tu to dari. Tu atdzīvini nacistus!
Tieši tā.
Tu padari Mārku slimu!
Tieši tā!
Tu esi vainīga!
Tu esi viņa atkarība!
Es tev neļaušu viņu nogalināt!
Mārvenas vārdā
es tevi sakauju!
Nikola.
Pieveicām visus.
Un šoreiz tie nelieši neatgriezīsies.
Jā.
Nikola?
Mosties!
Mosties, mīļā!
Lūdzu.
Tu atgriezies pie manis.
Protams. Es tevi nekad neatstātu.
Mana īstā mīlestība!
Bet Deiža Torisa?
Viņa ir prom.
Uz visiem laikiem.
Prom no manas dzīves.
Viņa vairs neatgriezīsies.
Auf Wiedersehen.
Neko nevaru uzrakstīt.
Sveiks, Mārk! Priecīgu piektdienas rītu!
Džonsona kungs lūdza piezvanīt
un atgādināt, ka šodien ir tiesa.
Atceries, ka tev jāvelk žakete un krekls ar apkaklīti.
NIKOLAI
Hogenkampa kungs,
lūdzu, runājiet, kad esat gatavs.
"Es biju sasodīti labs mākslinieks. Ilustrators.
"Man patika zīmēt,
"bet nu man ir grūti uzrakstīt savu vārdu.
"Agrākā dzīve man ir atņemta uz visiem laikiem.
"Tonakt, kad man uzbruka, es nebiju uzvilcis augstpapēžu kurpes.
"Bet es pateicu, ka dažkārt tās uzvelku.
"Tādēļ, ka biju to pateicis,
"mani smagi piekāva.
"Uzbruka no mugurpuses
"un izdauzīja man no galvas visas atmiņas."
Es atzīstu, ka dzēru un biju piedzēries,
un neizturējos gudri.
Tagad es zinu,
kā man vajadzēja darīt.
Vajadzēja turēt muti ciet un iet prom, bet es tā neizdarīju.
Un mani piekāva.
Piekāva gandrīz līdz nāvei.
Piekāva bez iemesla.
Man tas bija jums jāpasaka, jūsu godība,
jo, lai kādu sodu jūs piespriedīsiet
šiem...
tā sauktajiem cilvēkiem...
gribu, lai viņi zina, ka vairs nevar mani sāpināt.
Viņi vairs nevar mani sāpināt.
Jo viņi ir prom.
Uz visiem laikiem.
Bet es joprojām esmu šeit.
Man ir draugi.
Man ir sava pilsēta.
Man ir fotogrāfijas.
Ar mani viss būs kārtībā.
MĀRVENA MĀRKA HOGENKAMPA FOTOGRĀFIJAS
HOGIJA ATRIEBĪBA
Kā viņi jūtas?
Lieliski.
Zinu, es visu laiku to atkārtoju, bet, pie joda, Mārk,
tu to paveici!
Un tu joprojām elpo.
Vai Otrā pasaules kara laikā bija smailpapēžu kurpes?
Nē.
Mārvenkolā ir daudz savādību.
Atvaino. Mārven... Kas?
Kola. Mārvenkola.
Tam noteikti ir kāds skaidrojums.
Gribi dzirdēt?
Labi. Tātad...
Kad Deiža Torisa bija aiztriekusi sevi 15 miljonu gaismas gadu tālā nākotnē
un nacisti bija iznīcināti,
iestājās miers un laime.
Par godu šim ievērojamajam notikumam
Hogijs nolēma pilsētu pārdēvēt.
LAIPNI LŪGTI MĀRVENKOLĀ
Es sapratu.
"Kola" no vārda "Nikola".
Nikola ar vienu "i".
PALDIES
Laikam jau...
dzīvē...
īstajā dzīvē...
dažiem ir lemts palikt vieniem.
Varbūt viņiem nav lemts atrast mīlestību.
Vai iepazīt otra cilvēka būtību.
Bet citi...
Citi ir veiksmīgāki.
Kā Hogijs un viņa Nikola.
Viņi atrada īstu mīlestību.
Mārvenkolā.
Mārvenkola.
Izklausās labi.
Roberta...
Vai tu negribētu ieēst suši?
Nekad neesam tos ēduši.
Varbūt mums negaršos.
Varbūt garšos.
Tev taisnība.
Iesim noskaidrot!
MĀRKS HOGENKAMPS MIERĪGI DZĪVO
ŅUJORKAS ŠTATA ZIEMEĻOS,
KUR VIŅŠ TURPINA
RADĪT MĀKSLU UN FOTOGRAFĒT.
VIŅA DARBUS REGULĀRI IZSTĀDA
MĀKSLAS GALERIJĀS VISĀ VALSTĪ.
MĀRKS NAV LIETOJIS ALKOHOLU
KOPŠ UZBRUKUMA NAKTS.
...MĀRVENKOLAS IEDZĪVOTĀJU SKAITS
JAU PĀRSNIEDZ DIVUS SIMTUS.
Tulkojusi Aija Apse